Гострий обструктивний бронхіт: компоненти інгаляційної терапії
Клінічно виражені ознаки обструкції дихальних шляхів є підставою для діагностики гострого обструктивного бронхіту. Для нього характерні симптоми: бронхоспазм…
![](/images/bglogin.jpg)
Гострий обструктивний бронхіт: компоненти інгаляційної терапії
Бронхообструктивний синдром негативно впливає на клінічний перебіг і прогноз. Саме тому важливими є його вчасна діагностика та лікування1,2.
Причини та патогенез
Гострий обструктивний бронхіт (ГОБ) найчастіше спричиняють респіраторно-синцитіальні віруси, аденовіруси, віруси парагрипу та грипу1.
В основі патогенезу ГОБ лежить бронхіальна обструкція, обумовлена переважно:1
Запальною інфільтрацією
Набряком слизової оболонки бронха
Потовщенням бронхіальної стінки
Гіперсекрецією слизу
Скороченням бронхіальних м'язів
Віруси призводять до активації холінорецепторів, спазму гладкої мускулатури і гіперсекреції слизу в бронхах.
Медіатори запалення, які подразнюють закінчення n. vagus і сприяють виділенню ацетилхоліну, який активує мускаринові холінорецептори. Активація даних рецепторів викликає холінергічну бронхоконстрикцію і гіперсекрецію бронхіального слизу. При цьому також виникає повнокров'я судин в стінці бронхів і підвищується їх проникність. Це призводить до набряку слизової оболонки і підслизового шару бронхів, інфільтрації їх опасистими клітинами, базофілами, еозинофілами, лімфоцитами і плазмоцитами.2
Діагностичні критерії гострого обструктивного бронхіту
Гострий початок: підвищення температури тіла до фебрильних/субфебрильних значень, риніт, сухий кашель, явища інтоксикації3
На фоні виражених катаральних явищ і підвищення температури тіла на 2-4-й день розвивається бронхообструктивний синдром3
Подовжений і свистячий видих (wheezing), який чути на відстані від хворого1
Під час огляду спостерігається роздута грудна клітка, участь в акті дихання допоміжної мускулатури та втягування найбільш піддатливих ділянок грудної клітки, але при цьому відсутні ознаки вираженої дихальної недостатності1
Кашель сухий, нападоподібний, який тривалий час зберігається, набуває вологого характеру в кінці першого тижня захворювання1
Перкуторні зміни характеризуються коробочним відтінком легеневого звуку, пов'язаного з явищами емфіземи1
Аускультативні зміни на фоні подовженого видиху відзначаються великою кількістю сухих, свистячих хрипів, а в більш пізні терміни захворювання — середньо- і крупнопузирчатими вологими незвучними хрипами1
Рекомендовані лікарські засоби
Лікування обструктивного бронхіту слід проводити на фоні дотримання постільного режиму і спеціальної дієти з виключенням потенційно алергенних продуктів. У зв'язку з відсутністю етіотропних засобів терапія спрямована на патогенез і симптоми1.
На сьогодні найкращим способом доставляння лікарських засобів в дихальні шляхи є інгаляційний. Це пов'язано з максимально швидким надходженням речовини в дихальні шляхи, її високою місцевою та низькою системною активністю, зниженням частоти й проявів системних побічних ефектів2.
Інгаляційні β2-агоністи
Для зняття обструкції застосовують бронходилататори1, які за механізмами дії поділяються на засоби, що відтворюють дію адренергічної стимуляції (симпатоміметики або β2-агоністи), та блокуючі бронхозвужуючий вплив ацетилхоліну на бронхи (холінолітики або холіноблокатори чи антихолінергічні)2.
Перевагою цих лікарських засобів є швидкий (через 3–5 хвилин) виражений бронхолітичний ефект протягом 3–6 годин2
Інгаляційними β2-агоністами короткої дії є сальбутамол і фенотерол. До їх основних властивостей належать2:
Стимуляція β2-адренорецепторів
Зниження гіперреактивності дихальних шляхів, поліпшення мукоциліарного кліренсу
Зниження судинної проникності та ексудації плазми (протинабрякова дія)
Стабілізація мембран опасистих клітин
Зменшення викиду медіаторів запалення
Фенотеролу гідробромід — це селективний стимулятор β2-адренорецепторів, що спричиняє розслаблення бронхіальних і судинних гладких м’язів та захищає дихальну систему від стимуляторів бронхоконстрикції.
Вже після одноразового прийому фенотерол блокує вивільнення бронхоконстрикторних та прозапальних медіаторів зі стовбурових клітин4.
Холінолітики
Механізм бронхолітичної дії холінолітиків: відбувається блокада мускаринових холінорецепторів, внаслідок чого пригнічується рефлекторне звуження бронхів, спричинене подразненням іритативних холінергічних рецепторів, і знижується тонус блукаючого нерва.
Вони можуть також знижувати чутливість кашльових рецепторів і секрецію в'язкого мокротиння, зменшувати споживання кисню дихальними м'язами2. До характерних особливостей холінолітиків належать повільний початок їх дії (через 30–60 хвилин), відсутність кардіотоксичності, що робить їх засобами вибору для пацієнтів із кардіологічними й циркуляторними порушеннями2.
Основними представниками холінолітиків є іпратропію бромід (лікарський засіб короткої дії — до 8 годин), тіотропію бромід та глікопіронію бромід (засоби тривалої дії — до 24 годин)2
До комбінованих бронходилататорів належить Фрівей® Комбі. Він містить два активні бронхолітичні інгредієнти: іпратропію бромід, що проявляє антихолінергічний ефект, та фенотеролу гідробромід, який є бета-адреноміметиком4
Докладніше про інгаляційні глюкокортикоїди
Інгаляційні глюкокортикостероїди (ІГКС) не мають прямої бронходилатаційної дії, та вони здатні значно посилювати розширення бронхів шляхом ефективного впливу на запальний процес у бронхіальному дереві2.
Про настання ефекту ГКС стає відомо по зниженню частоти дихання на 15-20 за хвилину, зменшенню втягнення міжреберних просторів, зниженню інтенсивності експіраторних шумів1.
В останні роки серед ІГКС частіше застосовують засоби, що містять будесонід, флутиказон і мометазон2.
Будесонід має протизапальну дію, що проявляється у зменшенні бронхіальної обструкції як на ранніх, так і пізніх стадіях алергічної реакції5. Будесонід є діючою речовиною суспензії для розпилення Небуломакс, який має подвійний механізм дії — геномний та позагеномний.
Дія, опосередкована через вплив на регуляцію активності генів, є більш довготривалою. Вона проявляється через 16-24 годин і триває місяцями. Через взаємодію з клітинними рецепторами може покращувати стан вже в перші години6. Для будесоніду характерний селективний вплив на легеневу тканину, завдяки чому ризик системних побічних реакцій значно менший7.
Сучасні підходи до терапії хворих із бронхіальною обструкцією мають бути диференційованими та охоплювати обов'язкове застосування бронхолітичних і протизапальних, антибактеріальних, противірусних, муколітичних лікарських засобів2
Механізм дії будесоніду
Основні тези
Основними лікарськими засобами для лікування бронхообструктивних захворювань є β2-агоністи, холінолітики і інгаляційні глюкокортикостероїди
Призначення інгаляційних β2-агоністів запобігає розвитку бронхоконстрикції, сприяє кращому виділенню мокротиння2. Фенотеролу гідробромід блокує виділення прозапальних медіаторів, покращує мукоциліарний кліренс та розслабляє мускулатуру бронхів
Фрівей® Комбі є комбінованим засобом, що містить β2-агоніст – фенотерол і холінолітик – іпатропію бромід який є амонієвою сполукою з антихолінергічними властивостями. Він інгібує вагусні рефлекси завдяки антагоністичній взаємодії з ацетилхоліном.4
Будесонід – діюча речовина лікарського засобу Небуломакс - глюкокортикостероїд із сильною місцевою протизапальною дією. Інгаляційна форма глюкокортикостероїду має перевагу в ефективності і кращий профіль безпеки за пероральною форму5
Небуломакс та ФРІВЕЙ® КОМБІ:
переваги застосування
ГОБ — гострий обструктивний бронхіт
ІГКС — інгаляційні глюкокортикостероїди
ЕМТ-канали – екстранейрональні транспортери моноамінів
- Майданник В.Г., Фалалєєва Т.М., Молочек Н.В., Романенко С.Ю. Клінінчі рекомендації з лікування та профілактики ускладнень гострих респіраторних інфекцій у дітей. Міжнародний журнал педіатрії, акушерства та гінекології. 2019; 1(13):3. Режим доступу: http://ijpog.org/downloads/36/56-99.pdf (дата звернення: 04.04.2023).
- Зайков С.В., Гришило А.П., Гришило П.В. Бронхообструктивний синдром і можливості його ефективної корекції. Український пульмонологічний журнал. 2014; 4:25-30. Режим доступу: http://www.ifp.kiev.ua/doc/journals/upj/14/pdf14-4/25.pdf (дата звернення: 04.04.2023).
- Марушко Ю.В., Шеф Г.Г. Гострий бронхіт у дітей. Дитячий лікар. 2015; 8(45):28-36. Режим доступу: https://d-l.com.ua/ua/archive/2015/8%2845%29/pages-28-36/gostriy-bronhit-u-ditey- (дата звернення: 04.04.2023).
- Інструкція для медичного застосування лікарського засобу Фрівей® Комбі (Freeway Combi). РП №UA/16525/01/01. Наказ МОЗ України №12 від 03.01.2018.
- Вознесенський Н.А. Клінічна фармакологія. Ефективність і безпека глюкокортикостероїдів: особливості препаратів будесоніду. 2008. Режим доступу: https://cyberleninka.ru/article/n/effektivnost-i-bezopasnost-ingalyatsionnyh-i-intranazalnyh-glyukokortikosteroidov-osobennosti-preparatov-budesonida/viewer (дата звернення: 24.03.2023).
- Інструкція для медичного застосування лікарського засобу Небуломакс (Nebulomax). РП №UA/19356/01/02, №UA/19356/01/03. Наказ МОЗ України №753 від 05.05.2022.
- Архіпов В.В. Порівняльна характеристика інгаляційних ГКС. Клінічна фармакологія. 2013. Режим доступу: https://umedp.ru/upload/iblock/12f/12f4278e1e00b49aa9c1dcf84508d952.pdf (дата звернення: 24.03.2023).
РП № UA/19356/01/02. Наказ МОЗ України 05.05.2022 № 753.
РП № UA/19356/01/03. Наказ МОЗ України 05.05.2022 № 753.
РП № UA/16525/01/01. Наказ МОЗ України 03.01.2018 № 12. Зміни внесено. Наказ МОЗ України 16.08.2022 № 1467.