Терапія глаукоми на фоні запальних процесів ока
Розглядаємо стратегію терапії глаукоми на фоні запальних процесів, таких як увеїти, іридоцикліти та запальні реакції після офтальмологічних втручань
![](/images/bglogin.jpg)
Терапія глаукоми на фоні запальних процесів ока
Запальна глаукома — патологія, що виникає внаслідок запальних процесів у судинній системі ока та провокує стале або періодичне підвищення внутрішньоочного тиску (ВОТ). Це призводить до анатомічних та фізіологічних наслідків, аналогічних тим, що спостерігають при первинній відкритокутовій глаукомі1.
Серед таких наслідків — прогресуюче защемлення зорового нерва та стоншення нервових волокон сітківки. Коли зміни досягають критичного рівня, що перевищує фізіологічний резерв зорового нерва, дефекти полів зору стають відчутними1.
Отже, розуміння взаємозв'язку між розвитком глаукоми та запаленням очей є ключовим для ефективного лікування станів. Запальні процеси не тільки діють на ВОТ, але й можуть змінювати реакцію ока на терапевтичні засоби1. Зважаючи на це, розглянемо особливості запальних процесів, їх вплив на глаукому та сучасні підходи до терапії.
Вплив запальних процесів на розвиток глаукоми
Увеїт
Приблизно у 20% пацієнтів з увеїтом діагностують глаукому, а при хронічному увеїті цей показник сягає 46%1
Увеїтична глаукома є однією з найскладніших для корекції, оскільки поєднує дві проблеми2:
- Запалення трабекулярної сітки та увеї
- Підвищення ВОТ
Пацієнти з глаукомою та увеїтом мають високий ризик тяжких порушень зору2. Тому лікування має бути спрямовано на контроль внутрішньоочного запалення і підвищеного ВОТ, а також на корекцію основного системного захворювання1.
Іридоцикліт
Механізми розвитку іридоцикліту, що впливають на відтік внутрішньоочної рідини, залежать від форми захворювання1
Гостра форма зазвичай оборотна і розвивається за таким механізмом1:
Накопичення запальних елементів у міжтрабекулярних просторах
Набряк трабекулярних пластинок
Закриття кута внаслідок набряку циліарного тіла
Спостерігають такі симптоми1:
- Нечіткість зору
- Біль в очах
- Фотофобія
- Гало навколо світла
Хронічна форма призводить до утворення рубців та росту мембрани в передньому куті ока1
Пацієнти з іридоциклітом потребують регулярного контролю ВОТ1. До початку лікування важливо врахувати тривалість та інтенсивність підвищення очного тиску.
Якщо на момент встановлення діагнозу ВОТ підвищений, імовірно, це є наслідком запалення. У такому випадку основний акцент потрібно робити на протизапальній та антиглаукомній терапії1.
Запальні реакції до та після офтальмологічних втручань
Майже 30% пацієнтів з увеїтичною глаукомою потребують хірургічного втручання3.
Запалення, крім його потенційного впливу на дегенерацію сітківки та зорового нерва, може призвести до макулярного набряку в пацієнтів із глаукомою, що утруднює контроль ВОТ і збільшує ризик хірургічних ускладнень4.
При плануванні офтальмологічного втручання треба враховувати локацію ураження, тип увеїтичних змін та історію хвороби. Важливо пам’ятати, що ефективний контроль внутрішньоочного запалення є ключовим для успіху операції, швидкого відновлення та зниження ризику післяопераційних ускладнень4.
Тактика лікування увеїтичної глаукоми
Лікування запалень ока має бути спрямовано на1:
Полегшення симптомів
Запобігання формуванню задніх синехій
Зниження інтенсивності та частоти загострень увеїту
Зазвичай ВОТ після усунення запалення нормалізується. Однак у складних випадках може бути необхідним застосування антиглаукомної терапії. Деякі з лікарських засобів (ЛЗ) розглянемо нижче1
👉 Бета-блокатори — ЛЗ першої лінії для контролю ВОТ при запальній глаукомі. Інгібують продукування внутрішньоочної рідини. Застосовують 1-2 рази на добу1
👉 Інгібітори карбоангідрази регулюють продукування внутрішньоочної рідини завдяки дії на транспорт іонів у циліарному епітелії. Їх топічне застосування характеризується мінімальними побічними ефектами та помірним антиглаукомним ефектом1
👉 Агоністи α2-адренергічних рецепторів знижують ВОТ завдяки зменшенню продукування внутрішньоочної рідини1
👉 Аналоги простагландинів — застосування при увеїтичній глаукомі обмежено, оскільки може посилити запалення та ризик цистоїдного макулярного набряку1
👉 Гіперосмотичні агенти знижують ВОТ завдяки зневодненню склоподібного тіла та зменшенню його об’єму. Показані для швидкого зниження ВОТ у гострих випадках. Можуть спричиняти перевантаження внутрішньосудинною рідиною, особливо в пацієнтів із серцево-судинними патологіями1
👉 Міотики не рекомендують застосовувати при увеїтичній глаукомі з огляду на можливість спричинення задніх синехій та посилення запалення1
Застосування фіксованих комбінацій
У терапії запалень ока для зменшення симптомів дієвими вважають фіксовані поєднання, такі як комбінація бринзоламіду й тимололу, що ефективно знижує ВОТ на фоні запального процесу, оскільки має такі переваги5:
Синергічна дія — поєднання механізмів дії обох компонентів забезпечує потужне зниження ВОТ протягом тривалого часу5
Високий профіль безпеки та відсутність дискомфорту в очах під час лікування6
Варіативність застосування — можна призначати як до, так і після офтальмохірургії для профілактики запальних процесів5
Відсутність прозапального ефекту — тому комбінацію застосовують у пацієнтів із глаукомою та хронічними запальними процесами5
Доказова база
Magliyah М. та співавтори. Вплив періопераційного контролю увеїту на успішність хірургії при увеїтичній глаукомі3
Мета3: дослідити вплив періопераційного контролю увеїту (ПКУ) на ВОТ і запальну активність після хірургії в пацієнтів із увеїтичною глаукомою
Результати дослідження3
- У кінцевій точці — через 2 роки після операції — середній ВОТ був нижчим у пацієнтів із ПКУ. Також відзначали статистично значущі різниці у ВОТ через 3, 6 місяців та 1 рік
- В очах із ПКУ спостерігали менший рівень запалення в передній камері. Відмінності в активності запалення були особливо помітні через 1, 3 та 6 місяців
- Для очей із ПКУ в середньому застосовували менше антиглаукомних ЛЗ порівняно з очима без ПКУ
- Лише 2 ока з ПКУ потребували повторних операцій порівняно з 16 очима без ПКУ
Висновки3
ПКУ сприяє кращим післяопераційним результатам у пацієнтів з увеїтичною глаукомою, зокрема, завдяки стабілізації ВОТ та зменшенню запалення
Комплексний підхід до ПКУ є важливим для пацієнтів, які готуються до операції внаслідок глаукоми
Основні тези
Комплексний підхід до ПКУ є важливим для пацієнтів, які готуються до операції внаслідок глаукоми3
ПКУ значно покращує післяопераційні результати в пацієнтів з увеїтичною глаукомою завдяки зниженню ВОТ та зменшенню запалення3
Комбінація бринзоламіду й тимололу не виявляє прозапального ефекту, тому її застосовують у пацієнтів із глаукомою та хронічними запальними процесами5
Бринзоламід і тимолол можна призначати як до, так і після офтальмохірургії для профілактики запальних процесів5
Зниження внутрішньоочного тиску в дорослих із глаукомою або гіпертензією, коли монотерапія не дала ефекту
ВОТ — внутрішньоочний тиск
ЛЗ — лікарський засіб
ПКУ — періопераційний контроль увеїту
- Bodh S.A., Kumar V., Raina U.K. et al. Inflammatory glaucoma. Oman J Ophthalmol. 2011; 4(1):3-9. DOI:10.4103/0974-620X.77655
- Ramdas W.D., Pals J., Rothova A. et al. Efficacy of glaucoma drainage devices in uveitic glaucoma and a meta-analysis of the literature. Graefes Arch Clin Exp Ophthalmol. 2019; 257(1):143-151. DOI:10.1007/s00417-018-4156-9
- Magliyah M.S., Badawi A.H., Alshamrani A.A. et al. The Effect of Perioperative Uveitis Control on the Success of Glaucoma Surgery in Uveitic Glaucoma. Clin Ophthalmol. 2022; 15:1465-1475. DOI:10.2147/OPTH.S301648
- Baudouin C., Kolko M., Melik-Parsadaniantz S. et al. Inflammation in Glaucoma: From the back to the front of the eye, and beyond. Prog Retin Eye Res. 2021; 83:100916. DOI:10.1016/j.preteyeres.2020.100916
- Інструкція для медичного застосування лікарського засобу Бризотон®, краплі очні по 5 мл у флаконі. РП №UA/17723/01/01. Наказ МОЗ України № 490 від 14.03.2023.
- Sezgin Akçay B.İ., Güney E., Bozkurt K.T. et al. The safety and efficacy of brinzolamide 1%/timolol 0.5% fixed combination versus dorzolamide 2%/timolol 0.5% in patients with open-angle glaucoma or ocular hypertension. J Ocul Pharmacol Ther. 2013; 29(10):882-886. DOI:10.1089/jop.2013.0060
РП № UA/17723/01/01. Наказ МОЗ України 17.05.2024 № 857.